- Velkommen til mareridtet. - Lad os kigge i den rygsæk.
- Har I en god grund? - Ja, dit rygte. Hit med rygsækken.
- Hej, Skraldespand. - Det er jo den gale bombemand.
- Har du sprængt nogle skoler i luften? - Du skal nok ikke gå på wc alene.
- Undskyld! - Vi ses, din nar.
Tillykke.
Du er det første offer for forbuddet.
Hør efter!
Enhver mistanke -
- om fysisk eller psykisk vold -
- resulterer i suspendering eller bortvisning.
Vi tolererer det ikke.
Gå videre.
Mr. Adams. Vi skal snakke sammen på mit kontor inden første time.
Godmorgen, Trevor. Hvordan var din sommer?
- Vidunderlig. - Læg kameraet væk.
Hvad gjorde den vidunderlig?
Mellem at gå i terapi og tage kurser -
- om i løbet af sommeren -
- står det uafgjort.
Trevor, mange forældre -
- ville have dig bortvist.
Men mr. Olson og andre -
- gik i brechen for dig.
Hvis du ville give mig en liste over dem -
- vil jeg gerne skrive takkebreve.
Hvorfor er du her, Trevor?
Mine forældre betaler skat.
Så de er berettiget til -
- et styks gratis studentereksamen.
Jeg vil gerne arbejde videre med din vrede -
- men det er op til dig.
Måske kan jeg hjælpe dig igennem de svære perioder.
Sig hej til ham.
Han sprænger mig måske i luften.
Vi starter med amerikansk litteratur.
Hawthorne, Poe, Twain og James. Send dem videre.
Mr. Adams.
Poe, Twain, James, mr. Adams.
Det, du lytter til -
- hjælper dig ikke til eksamen.
- Besteg De pyramiderne, mr. D? - Jeg forstrakte en muskel.
- Det er jo bare en trappe. - Jeg hader trin, der er 2 m høje.
Trevor, vent.
Det er rart at se dig igen. Hvordan går det?
Er der rod i dit skema? Du er på mit videohold, men ikke drama.
- Jeg er færdig med teater. - Ellers er der jo dramaklubben.
- Hvordan har bombemanden det? - Det er jo kun en fase.
Ja, jeg husker tydeligt terroristfasen, da jeg lavede bomber.
Og ville sprænge min skole i luften. Han manglede kun sprængstoffet.
- Han har brug for en chance til. - Jeg kan næsten høre ham tikke.
- Hvor er din ring? - Forlovelsen er hævet.
Nå. Er den det? Det er jeg ked af.
Nu må du ikke drukne i dine krokodilletårer.
- Du kan ikke bare sidde, hvor du vil. - Hvem er du sammen med?
Kun footballspillere og heppekoret sidder her.
Der sidder syrehoveder, narkomaner og hippierne.
Og der sidder skatere og deres piger.
Så er der nørderne. Og der er hiphoppere, bondeknolde -
- og alle de syrede.
Ballademagere, tabere, ludere, bøsser og troggerne.
- Troggerne? - Troglodyttere. De mest syrede.
Hvor sætter man sig, hvis man bare vil spise frokost?
Hej. Jeg hedder Brad. Vil du sidde med mig?
Hej. Det var godt gået sidste år. Du satte dem på plads.
- Vil du sidde sammen med os? - Nej tak.
Jeg fandt et skuespil på internettet. Jeg vil gerne opføre det.
- Du får hovedrollen. - Jeg skal ikke optræde for de folk.
- Så sviner de mig bare mere til. - Vil du ikke læse det?
- Hej. Hvad ville du tale med mig om? - Hej. Jenny, det er Trevor.
Jenny er flyttet hertil fra Californien. Jeg så hende spille Julie. Kanon!
Hun skal spille Katie, den kvindelige hovedrolle.
Der sker vel ikke noget ved at læse det.
Jeg har vagt nu. Fortæl mig, hvad du synes om det.
- Må jeg sætte mig? - Der er plads nok.
Jeg har lige fået undervisning i hakkeordenen her.
- Hvor hører du til i hierarkiet? - Paria.
- Hvordan blev du paria? - Man beslutter sig og holder ud.
- Tillykke. - Mange tak.
- Du får da et helt bord for dig selv. - Der er fordele ved at være paria.
Skal vi læse stykket sammen efter skole?
Ja.
Videoen skal højst være på 10 min. Og have en begyndelse og slutning.
Og den skal afleveres om tre uger. Begynd nu, så har I tid nok.
Husk at lade fantasien råde. Udforsk en drøm.
Lad kameraet være en forlængelse af jeres sind.
Drenge, vær sød ved pigerne og omvendt.
- Nej. - Det er i orden. Hvorfor ikke?
- Jeg har for meget at se til i år. - Javel.
Trevor?
Find ud af, hvem du selv er, inden andre gør det for dig.
Pas på, hvem du omgås. Alle undgår den fyr, du spiste frokost med.
- Du gør klogt i at droppe ham. - Hvis du vil have venner.
Han er livsfarlig.
Jeg fatter ikke Josh. Hvordan kan man myrde den pige, man elsker?
- Følte han ikke, hun forrådte ham? - Jo.
Har du haft det sådan?
- Ved du noget som helst om mig? - Jeg har hørt nogle ting.
Skøre ting om, at du truede med at sprænge footballholdet i luften.
Det er sandt.
- Hvordan kom du så langt ud? - Har du været nede?
Deprimeret?
Sommetider, men jeg tænker ikke på at sprænge et footballhold i luften.
Jeg mener ikke deprimeret, fordi ens hund er død.
Men når man føler, man ikke har noget at tabe -
- og er ligeglad med livet. Den slags depression. Har du prøvet det?
- Nej. - Det har jeg.
Så er du velforberedt til rollen.
Den seje klike er udelukket, hvis du omgås mig.
Så skal vi måske danne vores egen klike.
- Hej, Mr. D. - Hej, Trevor.
- Hun er sej. - Det er hun.
Jeg tror godt, jeg vil gøre et forsøg med det stykke.
Er det rigtigt? Hold da op.
Trevor, jeg ville ønske, du havde sagt det noget før -
- fordi jeg har givet rollen til en anden.
Nå.
Jeg kan hjælpe Dem med noget?
- Er der et problem? - Jeg går et andet sted hen.
Ved du, hvor mange kunder jeg mister på grund af dig?
Arbejd ud i baglokalet.
- Trevor? Hvordan var din dag? - Videotimen var sej.
Og folk stirrede på mig.
Og min taske blev gennemsøgt to gange. Og mit skab en gang.
- Man må jo betale prisen. - Folk skal lære at stole på dig igen.
De vil have mig med i et skuespil. Men vi skal øve efter skole.
Jeg har brug for dig i renseriet. Der har jeg allermest travlt.
Måske kan jeg vikariere for ham. Jeg kan ændre min arbejdstid i banken.
- Skal vi så spise endnu senere? - Glem det.
Han skal jo i gang igen.
Sådan ville det se ud, hvis jeg stak hovedet i ovnen.
Det kunne være lidt sejt.
I forhold til de dårlige perioder er de gode En til en million.
Det er overdrevet. Snarere En til 500.
Trevor, lad mig lige se din rygsæk.
Fjern det kamera. Gå med dig. Du er en ballademager. Smut!
- Får du bank. - Gå nu.
At gøre regnskabet op og blive martyr-
- og give de svin en lærestreg ligger mig ikke fjernt.
- Det var, da jeg løb hjemmefra. - For at redde verden?
Verden reddede faktisk mig.
- Og det? - Et stykke på et lille teater.
Anmelderen syntes, teateret skulle være endnu mindre, så her er jeg.
- Og det? - Et onemanshow, jeg skrev.
Stjernen tjente kassen i New York. Mere vin?
Der snakkes meget om dig på lærerværelset.
Hvorfor gav du bombemanden rollen som koldblodig morder i stykket?
Du bør ikke kalde ham bombemanden. Du skulle have kendt Trevor før.
Han var en mønsterelev. Det mest ærlige barn, jeg har arbejdet med.
Ærlig? Snakker vi om den samme elev?
Det var godt.
Flamberet hvidløgsbrød. Mit speciale.
Lad os komme i gang. Josh og de døde. Gå op på scenen.
Vi bekymrer os ikke om replikkerne, men prøver at finde rytmen.
Vi begynder med Josh. Det er okay at være nervøs.
Hvem er det?
Jeg er i fængsel, og de er eleverne, jeg slog ihjel tidligere.
- Så stykket foregår i mit hoved. - De fem afdøde er fantasifostre.
Hvis de er døde, hvorfor taler jeg så til dem?
Så hele stykket foregår i mit hoved.
Så jeg kæmper med min samvittighed.
Hvorfor ville jeg mane dem frem, når de kun vil plage mig?
- Lad mig så høre. - Bjældeklang, bjældeklang...
Lad os tale om de ting, der får dig til at gå amok.
Når man ved, hvad tingene er, kan man forhindre dem i at tage overhånd.
Fortæl mig noget, der virkelig gør dig vred.
- Det er jo svært. - Det ved jeg godt.
Fordi jeg elsker jo alle mennesker.
Det går ikke, medmindre du åbner dig.
Så du kan bruge det imod mig?
Hvis du ikke vil snakke, kan du lave lektier.
- Kan du huske det? - Pizza efter skole.
Er du klar?
Jeg vil ikke have kamera på mere. Vi skal lære det her.
- Josh, vi køber ikke en riffel til dig. - Mor, hør nu på mig.
Først skulle du have computer, så samtlige spil og så en bærbar.
Eftersidning
- Ville du tale med mig? - Ja. Sid ned.
I sætter et stykke op om en massemorder. Jeg udmelder min søn.
Min datter siger, hun er med i stykket. Jeg fatter ikke, hvordan...
Det er politichef McGee. Jeg ringer angående et rygte om et stykke...
- Jeg har forstået det. - Der er mange flere.
- Har du læst det? - Titlen alene lyder farlig.
- Vi har sat mange stykker op. - Skolen har en metaldetektor.
Godt ord igen, Val. Find noget mere passende.
Det mener du da ikke.
- Vi øver os. - Vi har lokalet fra kl. 16.
Den er ikke hel endnu. Luk døren.
- I har tre minutter. - Fem. Du afbrød os.
- Det er til skolen, far. - Skal du have nyt hver tredje måned?
Lad os øve os et andet sted.
Jeg er altså ikke bange for dig.
Det her er et dramalokale.
- Vi kan ikke øve os på footballbanen. - Vi skal øve heppemødet.
- Nej, hvor dejligt. - Slap dog af.
Generer du Trev igen? Næste gang får du tæv.
- Hvor barsk er du, når du er alene? - Vi kan nu godt slå hårdt.
Hvorfor vente?
Trevor, vi går nu.
Ammoniumnitrat. Petroleum, lunte, tændstik. Bum!
Lh, hvor er jeg bange, Skraldespand.
Trev?
- Jeg skal bearbejde min vrede. - Vi har også et sted, hvor vi gør det.
Vil du køre en tur?
- Hvad synes du? - Gør bare et forsøg. Skynd dig.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad du hedder.
- Ny pige. - Jeg er 2 x 22, men kald mig 44.
Du dør ikke af at smile. Jeg er ked af det med øvelokalet.
Brad er barsk på footballbanen, men går lidt for vidt nogle gange.
- Du må ikke tro, vi alle er sådan. - Det gør jeg så ikke mere. Farvel.
- Har du noget imod sportsfyre? - Bare jeg ikke selv skal være en.
Det glæder mig. Kommer du til kampen på lørdag?
Hvis du kommer til kampen, ser jeg stykket.
Det er da ikke retfærdigt. Du får lidt kultur -
- og jeg ser en masse bøller banke hovederne sammen. Farvel.
- Hvad går det stykke ud på? - Jeg myrder mine forældre.
Og så slår jeg fem af mine klassekammerater ihjel.
Fart på!
Vi tager ikke hvem som helst herud. Bare du ved det.
Vil du have en øl?
Her kan vi være os selv.
Det føles som respekt.
Jeg kan lide det.
Vi ses, Trev.
Tal ordentligt til mig. Hvad bilder han sig ind at være ude nu?
Blev det stykke ikke aflyst?
Hvis det blev aflyst, hvad laver han så?
Undskyld.
Forfra igen. Josh med pistolen.
Bang.
- Jeg elsker den følelse. - Jeg behøver den.
Jeg ville være faldskærmssoldat, lige siden jeg kunne holde en...
- Knaldhættepistol. - Luftbøsse.
- 12'er. - .38.
.45.
- Med en pistol føler man, man lever. - Respekt.
I sidder ved det forkerte bord, piger. Det er mændenes bord.
Det er min plads. Du og dine klamme venner skal flytte jer.
- Hvad er problemet? - Vi vil ikke.
Jeg er lige her. Kom bare an.
Sean, fald ned. Gå med jer.
- Ingen kan gøre dig noget. - Når du har en pistol.
- Du kan klare hvem som helst. - Mesterbryderen.
- De onde fyre. - Bandemedlemmerne.
Har man en pistol, taler folk pænt. Folk ser på en, som om man er vigtig.
- Man går anderledes... - Når man har en pistol.
Man tænker anderledes. Det er så fedt.
Når man har en pistol.
- Det er som et 13-tal. - Touchdown.
- Til sammen. - Jeg elsker den militærstilling.
Respekt.
- Rektor Meyers kontor. - Bombe kl. 14.
Pas på. Du kan være, hvad du vil.
Fordi en pistol i hånden er en doktorgrad.
Ja!
Du har lige mødt Josh.
Trev. Den er til dig.
- Nu er du en af os. - Tak.
Ville du have sprængt holdet i luften, eller var det bare blær?
Sådan er jeg ikke. Jeg har været i terapi.
Så du kan ikke lave en bombe?
Er det farligt?
Kun hvis man står her.
Så skærer man ledningen over. Og så tager man detonatoren.
Og kobler ledningen til detonatoren.
Hold øje med bilen. Den ryger om to sekunder.
Hold da kæft!
Tænk, hvis man havde en hel ladning af det.
Heja, Tigers!
Heja, Grizzlies!
- Hvordan går det? - Fint. Det gør ondt i håndleddet.
- Du sad sammen med troggerne. - Hvor kineserne blev fundet.
I heppede på modstanderne. Hvad med skriften på væggen?
Ved du, hvad den slags giver? Mindst et halvt år.
Det var ikke mig. Jeg ved ikke, hvem det var. Jeg har ikke mere at sige.
Du kan gå.
- Jenny, hvad er der sket? - Du sad der selv.
- Er din hånd alvorlig skadet? - Nej, kun forstuvet.
- Det var ikke mig. - Du advarede mig.
Jeg bliver mobbet hver dag, fordi jeg er sammen med dig.
Jenny, det var ikke mig. Forstår du?
- Trev, skal vi bearbejde lidt vrede? - Jeg har ikke tid.
Kom så.
Nej, vi har ingen spor. Måske er det drengestreger eller en advarsel.
- Måske er det et råb om hjælp. - Vi ved godt, det er ham Adams.
- Nej, det ved vi ikke. - Smid ham ud! Det kan I godt.
Handler vi på en mistanke, kan vi sagsøges.
- Vi holder øje med de mistænkelige. - Hvad skal han gøre, før I handler?
Hvordan kom kuglen forbi metaldetektoren?
- Virker den overhovedet? - Tidligere var her rart at bo.
Al uddannelse er gået i stå på grund af en dreng.
Kom med beviser mod Trevor eller ti stille.
- Er der nogen, der har læst det? - Det må ikke opføres på skolen.
Han gør det på lokalteateret. Jeg forbød min datter at medvirke.
- Det foregår ikke på skolen. - Gør noget!
Ellers melder jeg min datter ud.
Vi har ytringsfrihed. Det er ikke ulovligt eller umoralsk.
Du kunne godt have fortalt mig det. Det stykke giver ikke nogen svar.
- Det opildner dem bare. - Er en metaldetektor svaret?
- Så er alle eleverne mistænkte. - Hvad skulle vi ellers gøre?
Jeg ved godt, du har et svært job. Men rygsækken gør ikke nogen farlig.
Det er, hvad han har i sit hjerte. Stykket er den bedste vej derind.
Du gør det i den bedste mening, men du skal aflyse det.
- Det ved du godt, jeg ikke gør. - Så må bestyrelsen tage det op.
Og fagforeningen.
Skolen forbød stykket -
- men dramalæreren rakte næse af skolen -
- og øver stykket på lokalteateret.
Teateret får støtte af kommunen. Smid dem ud!
Ellers sagsøger vi byrådet.
Hvad er der galt?
Vi er blevet smidt ud.
Så er vi her.
Tak.
Halløj! Kan du lide det der?
Vil du gøre det resten af livet? Sådan bliver det, hvis du bliver bortvist.
Drengegrupper mod pigegrupper. Det kan være svært at se forskel.
Hvis tur er det så? Trevor.
Husk, at I får karakter for jeres kritik. Og kritikken skal være objektiv.
- Det er en dødstrussel. - Det er en fantasi.
- Og ikke en trussel mod Brad? - Ikke i virkeligheden.
- Trevor spiller sig selv. - Er du ikke lidt forudindtaget?
Hvorfor viste du mig det? Du er i tvivl.
Du kan ikke se, hvad Trevor er blevet. Du må indberette det.
- Så ryger hans respekt for mig. - Hvis du ikke vil høre min mening...
- Det sagde jeg ikke. - Ikke direkte.
- Du må jo passe din Quijote-ting. - Er det et hib?
En kompliment. Du er ædel, men nogle vil synes, du går over stregen.
Så fortæl nogle, at de bør melde sig på banen, for her er lidt ensomt.
Du mener mig. Jo, du gør.
Du har ret.
Har jeg set den video eller ej? Forældrene hører om det og ringer.
- Og så vil jeg ikke bebrejdes noget. - Du så den ikke. Jeg indberetter det.
Tak, fordi du gad se den.
Hej, Val.
Hej, skuespillere.
Den barske ungdom. Op på scenen med jer.
Trevor, jeg skal lige tale med dig. Sid ned.
Hør engang...
Din video ligger hos rektor, da den overtræder våbenforbuddet.
Meyer giver dig måske en reprimande i morgen.
Det glæder jeg mig til.
Tåbe! Gør en ende på mine lidelser. Hvem er det?
- Ikke mere smerte. - Dit liv er slut nu, Josh.
- Slut. - Gør det i stuen foran dine forældre.
- Skyd hjernen ud på væggen. - Haglgeværet er låst inde.
- Bum! - Ikke mere smerte.
- Det er dumt. - Kun du kan få dem til at holde op.
- Hvordan? - Det ved du godt.
- En kugle gør dem tavse. - Også stemmerne i dit hoved.
- Jeg vil ikke tænke sådan. - Hele skolen får respekt for dig.
- Du bliver en legende. - Dræb de stemmer, Josh.
- Gør det ondt? - Du vil intet mærke.
Jeg er bange. Hvordan gør jeg det?
- Gør dit ansigt til en maske. - Som skjuler din smerte.
- En smerte, der fortærer dit hjerte. - Nu sker det. Sæt nu, det går galt.
Du bliver til grin. Josh prøvede at begå selvmord, men klokkede i det.
Nu er han en sølle stakkel for evigt.
- Hvad er der galt? - Det her er dumt.
- Det er det bare. - Fortæl mig, hvorfor det er dumt.
En fyr hugger min kæreste, jeg går amok og myrder mine forældre -
- og nogle elever. Det giver ingen mening.
Det gav da mening sidste år, da du kom med bombetruslen.
Du bragte andres liv i fare. Du tog det første skridt til at dræbe.
- Omkom nogen? - Det vigtigste er, at du tog skridtet.
Bomben var uden sprængstof. Total harmløs.
Du tog det skridt. Hvem siger, du ikke tager det næste?
- Jeg gik ikke længere. - Men det gjorde Josh.
Det gjorde Josh. Hvorfor? Hvorfor, Trevor?
Hvad har du, som Josh ikke har? Frygt for straf? Samvittighed?
Gud? Måske. De ti bud? For vattet?
Hvad det end er, kalder vi det X. Sig mig, Trevor.
Hvad ville der ske, hvis jeg hev X ud af din sjæl?
- Så ville jeg være Josh. - Ja, du ville være Josh.
Mr. Og mrs. Adams. Hvis der er noget...
Ja. Lad være med at bruge vores søn i flere skuespil.
Trevor var på rette spor, så skulle han spille morder.
- Så skulle han lave en film om mord. - Den skulle ikke handle...
De kan sagtens være ordkløver, men den luksus har vi ikke.
- Jeg forstår. - Har De børn?
- Nej. - Så kan De umuligt forstå det.
Det her kan ødelægge Trevors liv. Hold Dem til lærerjobbet.
- Lad os opdrage vores søn. - Trevor...
- Der kommer ingen kunder mere. - Folk stirrer på mig i supermarkedet.
- En sagde, jeg var uegnet som mor. - Du lavede nok det med kineserne.
Du er altid nede i din hule og altid på internettet.
- Dine karakterer er elendige. - Politiet ransagede vores hjem.
- Hvilket college kan du komme på? - Din bror havde topkarakterer.
- Trevor, vi må tale sammen. - Jeg går i seng.
Hvordan skal jeg hjælpe dig? Det kan jeg ikke, hvis du ikke taler til mig.
Der er ikke noget, du kan gøre.
Ved du, hvor din revolver er?
- Vil du ikke tale med ham? - Hvorfor? Jeg har sagt det hele før.
Tror du, han kan skaffe en revolver?
Alt kan lade sig gøre.
- Ja? - Trevor?
- Er det for sent at ringe? - Nej.
- Var der forfærdeligt i spjældet? - Nej, sandwichen var meget god.
Politiet kom og spurgte om dig. Bare nogle dumme ting.
Mine forældre flippede ud.
Jeg optog et par videoer, hvor du er med.
- Er jeg med? - Ja, jeg sagde nogle ting.
- Hvilke ting? - Ting om dig.
- Det var ikke noget dårligt. - Bliver du bortvist?
- Det ved jeg ikke. - Kan du medvirke i stykket?
- Mr. D indberettede mig, så... - Hvorfor ville han gøre det?
Trevor? Har du det godt? Hallo?
Hallo?
Trevor, hvad er der galt?
- Har du det godt? - Jeg faldt.
- Far, jeg taler. - Med hvem?
Jeg ved, hvem det er. Læg på og sig, at han ikke skal ringe mere.
- Vi ses i morgen. - Undskyld.
- Jeg er glad for, du ringede. - Også jeg.
- Hvorfor omgås du den ballademager? - Du kender ham ikke.
Skolen og byen er imod stykket. Hvorfor vil du medvirke?
- Fordi jeg selv vil tage beslutninger. - Hun er ikke til at tale med.
Du må ikke medvirke, så længe den dreng er med.
Se der. Troggernes konge.
Ved du, hvad tid det er? Tid til en dukkert.
Kom så!
Hej. Du kan ikke modstå vindmøller. Vel, Quijote?
- Hvem ejer revolveren? - Trevor.
De gode fortæller sandheden. Den tilhører en mindreårig, ikke?
- Du maler dig op i hjørne, Trevor. - Hvad betyder 32?
- Det er bare et tal. - Som vores runningback bærer.
- Hvorfor hader du og Brad hinanden? - Jeg lavede min opgave.
- Og hvad lød opgaven på? - Her er opgaveformuleringen.
Trevor har gjort præcis, hvad jeg bad ham om.
- Hvorfor indberettede du ham så? - Jeg lod rektor se på en video.
- Det er skolens politik. - Ja, lærere skal indberette trusler.
Og give en truet elev rollen som morder i en meget spændt atmosfære?
Var du ikke bange for, han ville gå amok?
Trevor konfronterer sig selv i Josh, og når en syndebuk skal findes -
- bliver Trevor krydsforhørt. Og i modsætning til et skuespil -
- kan det få nogen til at gå amok.
Trevor, hvordan forklarer du din video?
- Du har jo dannet en mening. - Trevor, de prøver bare at forstå dig.
Børn vil ikke indrømme, de bliver mobbet. For så virker de vattede.
Nogle vil hellere bankes hver dag end at sige det. Få Brad herned.
- Spørg ham om videoen. - Brad har intet med den at gøre.
Brad inspirerede den. I skal se en kendsgerning i øjnene.
Indtil i fjor var Trevor mønsterelev. Brad ved, hvorfor det ændrede sig.
- Tak, mr. Duncan. - Jeg vil gerne se de bånd.
Vi fandt de her hjemme hos ham. Han kan lide at tage kameraet med i skole.
- Lad os kigge på det første bånd. - Hvorfor tog du kameraet med?
- For at skyde folk, ligesom du gør. - Lev dig nu ikke ind i skurkerollen.
- Se den lort. - Gå væk med det kamera, nørd.
Når jeg er væk, kan I tænke over -
- det her og forstå min handling.
Et lille skub foran andre er en stor ydmygelse.
Især når man ved, det vil ske hver eneste dag.
Hver eneste dag.
Man er nærmest lettet, når det sker.
Man venter hele tiden på det næste angreb.
Skraldespand, er du kommet i puberteten endnu?
Slik det!
- De far en til at gøre en selv ondt. - Bjældeklang...
Jeg kan ikke klare to år til af det her.
Når de kalder mig bombemanden, skræmmer de sig selv.
De ved ikke, hvad jeg er i stand til.
- Og så er der mit fredhellige hjem. - Du skal slå den græsplæne!
- Du siger okay, men gør det ikke. - Hvad sker der?
Er det for meget forlangt? Du siger okay, men du er her endnu.
- Hvor mange timer arbejder jeg? - Det tager over en time at slå den.
- Jeg sagde, jeg ville gøre det! - Så gør det!
Idealisten. At han gider. Ved han ikke, det er for sent?
Nogle gange ser jeg tingene, som de kunne have været.
Jeg ville ønske, jeg var den, hun tror, jeg er.
Børn kan være skånselsløse og overnaturligt grusomme.
Hold så op!
Skrid med dig!
Man må være en mand! En mand!
Nogle gange vil man bare græde.
Sommetider er had det eneste ægte i verden. Kærlighed kan gå over-
- men had varer evigt.
Folk respekterer had. Det har sit eget liv.
Nu skal jeg hjælpe dig.
Nogle gør en ondt med ord eller latter eller nyder at se en forbløde.
- Du ligner en skraldespand. - De nyder at se tårerne i ens øjne.
Klumpen i ens hals eller ens rødmen. Og så far man et øgenavn.
Skraldespand, Pizzafjæs. Taber. Bøssekarl. Spasser. Sinke.
Øgenavnet ændrer ens selvopfattelse.
En skønne dag ser man i spejlet -
- og genkender ikke sig selv -
- fordi man tror på dem. De vinder, man taber.
Man vil skrige 'Lad mig være!" -
- men ingen lytter.
For de har taget ens navn fra en.
Og så en dag siger de øgenavnet, og noget knækker.
Og så skal man generobre sit navn for øjnene af alle -
- for det var sådan, de tog det.
Det skal gøres, så alle husker det.
Det handler om retfærdighed.
Der er kun En måde.
Jonesboro, Springfield -
- Paducah, Columbine.
En revolver, en bombe.
Øjeblikkelig retfærdighed.
Sikke et sus, når det gule bånd rulles ud. Gult bånd i lange baner.
Når jeg er færdig, vil de være løbet tør for det.
Når disse gange flyder med en blod-
"Sikke en tragedie." Men når I har set disse bånd-
- dømmer I ikke folk så hurtigt. Måske er det min mission.
- Dette er mit testamente. - Kan vi holde en pause?
Mr. Duncan, hvem skal vi indkalde?
- Hej. - Hvad sker der?
- Det er noget fis. - Måske begærer Meyer mig.
- Alle bliver drillet. - Både fysisk og verbalt.
Selv blandt vennerne?
- Der sker ting og sager. - Hvilke ting?
- Man fjoller lidt rundt. - Fjoller rundt?
- Alle gør det. Det er hakkeordenen. - Det hører med.
- Har I gjort nogen fortræd? - Nul.
Vi har bånd, hvor I skubber elever og propper deres hoved i wc'et.
Mark, hvorfor er der had mellem footballholdet og Trevor?
Det begyndte, da han blev skraldespandet.
Sidste år var der et spontant heppemøde i cafeteriet.
Vi kunne vinde statsmesterskabet, så alle skulle komme til kampen.
Det var virkelig gang i adrenalinen.
Hvad ville du sige, hvis Trevors liv har været et helvede siden da?
Jeg ville sige, at det har jeg skidt med. Men jeg forstår ham ikke.
Vi ville ikke såre nogen. Da jeg blev udsat for det, var det ydmygende -
- men man lærer at sætte sig ud over ting.
- Hvem var med til det med Trevor? - Det vil jeg helst ikke sige.
Jeg påtager mig ansvaret.
Undskyld. Det mener jeg.
Du skal ikke sige undskyld til ham. Det var mig. Min ide.
Vi har alle prøvet det, men uden at true med at sprænge skolen i luften.
Han er terrorist. Hvad gør han? Vi prøver at skaffe skolen lidt hæder -
- og terroristen ødelægger vores ry. Han er farlig og hører ikke til her.
Vi er ikke skurkene.
Ja, han er farlig for en skole, som går mere op i football og basketball -
- end børn, som prøver at klare sig. Trevor spiller farlig for at få fred.
Vi ses på mit kontor for at diskutere suspendering og måske bortvisning.
Mr. Duncan, jeg er ked af, jeg ikke lyttede før. Videoen taler for sig selv.
Trevor, du har givet os nyt indblik i vores skole.
Men det er ingen undskyldning for dødstrusler, som er forbudt her.
Jeg er nødt til at bortvise dig, og du skal til mentalundersøgelse.
Mr. Og mrs. Adams, på grund af våbnet skal Trevor have en advokat.
Men rent personligt er dette min karrieres sværeste beslutning.
Jeg henter en bog i mit skab. Så går jeg hjem, ikke?
Jo.
Trevor...
Ses vi til prøverne?
- Hop ind. - Hvad er der sket?
Metaldetektorerne må ikke opdage isenkrammet.
I morgen gemmer vi våbnene og rygsækkene i træerne bag skolen.
Til frokost stopper du wc'erne til. Så henter du pedellen.
- Så kommer vi ind. - Med elefanthuer på.
De skal se mit ansigt. Trev optager det.
Du sørger for, det ikke bliver fortiet.
Kurt, du går gennem pedellens kontor til fyrrummets bagdør -
- og så lukker du mig ind.
Kurt!
Tag dem. Af sted!
Løb! I burde være i køkkenet nu.
Afgang!
Mor, far...
I får på puklen for det her.
I har været alle tiders -
- men det her er den eneste udvej.
I skal forstå, at vi ikke ville finde os i det lort mere.
Mor, det var tæt på, da du så skæftet stikke op af rygsækken.
Men du troede på, det var en paintball-skyder. Undskyld.
Far, hvad skal jeg sige?
Du sagde, jeg ikke duede til noget.
- Se nu bare nyhederne i morgen. - Mor, nu er det slut med råberiet.
Nu får du fred og ro. Og far, hvor du end er...
Jeg ked af, der ikke er en kugle med dit navn på.
Vi er enige om ikke at overgive os.
- De skal skyde for at dræbe. - Tre rene skud.
Jeg vil aldrig se mine forældre igen.
Fra i morgen af vil eleverne passe på med, hvad de siger.
Og passe på med at hundse med nogen. Lad os blive færdige.
- Jeg elsker jer, mor og far. - Man vil lave film om os.
Så er det slut.
- Det er mig. Ringer jeg for sent? - Ja, lidt.
- Mr. D aflyste prøven. Hvor var du? - Jeg havde et problem.
- Har du lyst til at pjække i morgen? - Nej, jeg har en prøve i morgen.
- Jeg skal til timer. Og til prøve. - Vi kunne tage et sted hen eller...
Hvad er der i vejen? Ud over alt det andet.
Jeg vil bare gerne se dig i morgen. Pjæk fra skolen.
- Vi kan lave noget i weekenden. - Jenny, hvem ringer så sent?
Jenny, vi må ud herfra!
- Hvad laver du her? - Kan vi tale sammen? Udenfor?
- Udenfor. Kom nu. - Hvad er der med dig?
Gå udenfor nu!
- Hvad laver du her? Gå så med jer. - Vi skal snakke sammen.
Det gør vi til prøven. Smut så! Lkke noget med at springe køen over.
- Kan du få alle ud herfra? - Hvad snakker du om?
- Troggere med våben.
Vil de...?
Hallo, alle sammen. Alle går ud ad døren nu!
- Giv så slip. Ellers dør du. - Sean...
- Trevor? Hvem holder på døren? - Mig.
Hvad laver du? Du ødelægger det hele.
Kom så af sted med jer!
- Hvad fanden laver du? Giv så slip. - Opgiv det, Sean. Smid de våben.
- Smid dem og hør efter! - Giv så slip, for helvede!
Sean, vil du ikke nok smide de våben?
Godt.
- Vi har smidt dem. - Har I?
Ja, luk nu døren op.
Flyt dig.
- Det kan jeg ikke. - Jeg gør det.
- Nu er det min tur til at hjælpe dig. - Du hjælper ikke!
- Du ødelægger det hele! - Du har fortjent noget bedre.
Flyt dig, Trev. Jeg skyder dig. Det gør jeg altså.
Cafeteriet er tomt. Alle er gået.
Nej!
Jeg har den.
Nu får jeg virkelig ballade.
Det får jeg også.
Hvem er det?
Hvorfor mig? Hvorfor slog du mig ihjel?
Det var sjovere end at nakke videoskurke.
- Hvorfor mig, Josh? - Verden er overbefolket.
- Jeg vil give mit bidrag. - Men du kunne lide mig.
- Hvorfor slog du mig ihjel? - Det havde jeg lyst til.
- Men jeg kender ikke engang dig. - Du var på det forkerte sted.
Alle skal jo dø på et tidspunkt.
Du blev vel ikke skuffet i cafeteriet. Jeg håber, jeg døde helt perfekt.
En advokat får mig frikendt. Når jeg er 18, er min straffeattest ren.
- I er bare et mareridt. - Et mareridt kan blive virkelighed.
- Hvad vil I mig? - Vi vil have svar, Josh.
- Katie, vi kan gå ud i weekenden. - Det går ikke.
- Får jeg ikke en ny chance? - Jeg har en anden.
Undskyld, jeg kommer for sent. Hej, Josh.
Ham? Er det ham?
- Jeg troede, vi var venner. - Lad os gå.
Alle -
- i denne klasse -
- er døde -
- og borte.
Vi har sammenlignet skriften på tavlen med din sidste stil.
Det var dig. På grund af forbuddet er du bortvist resten af året.
Så på grund af nogle ord på tavlen skal jeg gå om?
- Ikke hvis du tager sommerkurser. - Jeg gør det ikke! Jeg nægter!
- Jo, du gør. - Mens de andre morer sig?
- Læse en sommeraften? - Det skulle du have tænkt på før.
Så hellere være død. I har skubbet mig ud over grænsen.
- Fald nu ned. - Jeg hader jer. Gid I var døde.
Vi prøvede at give dig et godt liv, men vi nærede bare din appetit!
I morgen skal du til psykoterapeut.
Bang! Bang!
Mor, far. I tvang mig til at dræbe jer.
Jeg ville dræbe jer, men I skulle ikke dø.
Hvordan kan I ellers høre, hvad jeg mener, uden at I afbryder mig?
I ved ikke, hvordan det er at være et nul. Hvor passer jeg ind?
Hvor passer jeg ind, mor? Er der et sted, hvor alle er ikke hakker på mig?
I skolen giver lærerne prøver og lektier og formaninger.
Og derhjemme har jeg altid forsømt noget. Jeg er aldrig god nok.
Jeg er vel træt af, at I altid er skuffede.
Far, kan du huske baseballhandsken? Jeg greb den høje bold -
- og du bar mig på dine skuldre?
Hvorfor kan det ikke være sådan? Hvorfor er det nemmere at tale nu?
- Hvorfor skød du mig i hjertet? - Hvor skød du mon mig?
Jeg hader, når du ignorerer mig. Mine forældre ser mig ikke.
Eleverne ser mig ikke.
- Det er, som om jeg er usynlig. - Hvorfor skød du mig i hovedet?
Og hvorfor skød du mig i maven? Jeg havde hele livet foran mig.
- Det havde jeg også. - Tilgivelse gavner den, der tilgiver.
Men jeg kan ikke tilgive dig, før jeg har forstået dig. Sig det, Josh.
Sommetider hader jeg at være i live. Men jeg er for bange for at dø.
Det er surt at være død. Man kan ikke bestille pizza.
Jeg savner at falde i søvn til en ny cd.
- Jeg savner at blive afvist af piger. - Hans blik, når han inviterer en ud.
- Eller bare vil låne matematikbogen. - Jeg savner min mors brownies.
- Jeg savner koffein. - Jeg savner at prøve cowboybukser.
- Når de passer perfekt. - Jeg savner at åbne en ny bog.
- Jeg savner at grine. - At være alene hjemme.
Popcorn og fjernbetjeningen og kanalsurfing.
- At synge i badet. - At skændes med min bror.
- Og lade som ingenting bagefter. - At få min mor til at grine.
- At se himlen gå fra lys til mørke. - Og mørke til lys.
Jeg troede ikke, jeg tog alt det. Jeg troede, det var et videospil.
- Jeg kunne bare trykke på genstart. - Hvad ved du om aldrig mere?
- Jeg vil aldrig gøre alt det, jeg ville. - Eller se, hvad jeg ville.
- Jeg vil aldrig optræde på Broadway. - Jeg får aldrig set Paris.
Jeg vil aldrig opleve, at mine børn vælter mig omkuld med kys og kram.
- Jeg bliver aldrig gift. - Jeg får aldrig et rigt liv.
Hvad vil I mig? Jeg kan ikke vække jer til live. Det er slut.
- Slut for os, Josh. - Det er begyndelsen for dig.
- Vi vil være i dit hoved til din død. - Og du vil se os igen.
- Og igen. - Som du så os i skolens cafeteria.
- Død. - Død.
Jeg vidste ikke, det vil være for evigt.
Da jeg dræbte jer, dræbte jeg alle mine muligheder.
Jeg får aldrig noget at se frem til.
Aldrig nogensinde.
Er det her resten af mit liv?
Åh gud.
Siden er skuespillet blevet downloadet over 100.000 gange -
- og blevet sat op i skoler og kirker over hele USA og verden.